I sin storhedstid -
- bestod Fremmedlegionen af mænd, de fleste betragtede som svin.
Lejetropperne var udstationeret i kolonier i Nordafrika og Sydøstasien.
Soldaterne svor ikke Frankrig troskab. De var tro mod Legionen og sig selv.
Legionen spurgte ikke til deres fortid.
Men den gav dem heller ikke meget håb for fremtiden.
De kæmpede til sidste mand, uanset hvad slaget stod om.
Det var en hård måde at begynde forfra på...
- René. Vil du have en drink? - Nej, men lad os lige tale sammen.
- Du sagde midnat. - Bare rolig, han kommer.
Min bror lader man ikke vente.
10 minutter. Det lover jeg.
Så får du heller ikke mere.
- Mine damer. - Hvad fanden laver du, Alain?
- Mødes med dig. - En time for sent. Altid det samme.
- Du kan jo lide det. - Det her var ikke let at få i stand.
Galgani har smækket tegnebogen op. Vi har chancen for at blive forgyldte.
Nå, er kæben stadig af glas, Julot?
Monsieur Galgani. Alain Lefevre.
- Du kommer for sent. - Bedre sent end aldrig.
Jeg skal bruge en bokser, ikke en klovn.
Jeg forhandler aldrig i selskab med... det andet køn.
Mine damer, lad os gå i baren.
Julot siger, du er til at stole på.
- Undskyld, jeg går lige til sagen. - Det passer mig fint.
Du trækker godt med folk til. Du kan kæmpe mod Julot og få dobbelt gage.
- Ikke dårligt. - Der er blot én betingelse.
Som er?
Du går i gulvet i anden omgang.
- Jeg går ikke i gulvet for nogen. - Du er ude, hvor du ikke kan bunde.
Min kære bror er altid lidt forhastet.
Lad mig forklare dig situationen.
Hvis du ikke bokser for mig, bokser du aldrig igen.
Rene.
Hej, Katrina.
Jeg hader at komme for sent, Lucien.
Ikke nu. Jeg er midt i en handel.
Du kommer nu. Ellers går jeg alene.
Du gør klogt i at tage imod tilbudet, pauseklovn.
Så går vi.
Hvad bliver det så til?
Jeg gør det.
Hvor vover du at gøre mig flov?
Nå, så det var den lede idiot, der brændte dig af i kirken?
Hvor kunne du gøre det mod mig efter alt, hvad jeg har gjort for dig?
Uden mig var du stadig bare en fattig immigrant på en beskidt systue.
Du tvinger mig jo til at gøre dig ondt.
Jeg beder dig...
Lad nu være. Du ved jo godt, jeg elsker dig.
Halvdelen før kampen. Resten efter.
Maxim... Du ordner det.
Lucien... Så er aftalen i hus.
- Hvad fik ham til at skifte mening? - En af os har da talegaverne i orden.
Gid andre tog lige så hurtigt ved lære.
- Kan jeg hjælpe? - Nej.
Er det mig? Eller er du bare stædig?
Nej. Jeg er bare vant til at klare mig selv.
- Så kom du. Jeg vidste det. - Jaså?
- Sådan hilser man da ikke på en ven. - Var vi da venner?
Jeg har ændret mig, Katrina. Jeg er ikke den samme mere.
- Hvad vil du, Alain? - Har du glemt drømmen om Amerika?
Lad være.
Den drøm er død.
Jeg har set på din seddel hele dagen og overvejet, om jeg skulle komme.
Da du udeblev den dag, styrtede min verden i grus.
Lad mig nu forklare, Katrina.
Det her er ikke let for mig, Alain.
Men jeg er i knibe. Jeg må væk fra Lucien.
Jeg ved, han vil gøre mig ondt.
Der går skibe til Amerika fra Toulon. Vi tager midnatstoget i aften.
Mine damer og herrer. Vi er nået til aftenens storkamp.
I blåt hjørne Alain Lefevre på 88,5 kilo.
Hans modstander i rødt hjørne er Julot Gaultier på 88 kilo. Tak.
- Hvor er Katrina? - Hun hader jo boksning.
Hun kommer altid sent.
- Alain? Gør plads. - Har du dem?
- Ja, her. - Ned i lommen. Jeg forklarer senere.
Ingen beskidte kneb, mine herrer.
Vi går i gang, når gongongen lyder.
- Første omgang. - Boks!
Gør det ikke så let!
Sidste gang, vi boksede, havde de betalt mig for at gå i gulvet.
To... tre... over i hjørnet med dig.
En, to, tre...
Op med dig. En omgang til!
Tid.
Nej.
Godt, så er det nu. Du skal bare få det til at se naturligt ud.
Se på mig, Alain. Koncentrer dig. Gå i gulvet.
- Er du med? - Jeg er med.
- Anden omgang. - Tænk på pengene.
Galgani ejer din verden.
Nu ejer han også dig!
- Vil du sige noget på falderebet? - Jeg har ombestemt mig.
Nej...
Nej, nej, nej...
- Du har slået os ihjel! - Efter dem.
- Jeg vidste det. - Kniven!
Din stolthed har kostet os alt. Vi er døde!
Det hele er arrangeret.
Undskyld mig. Kom.
- Du, jeg og Katrina tager til Amerika. - Vi er heldige, hvis vi slipper herfra!
- Du har billetterne. - Ligger de i konvolutten?
- Stig ind, René. - Af banen!
Af sted!
- Vi rejser på første klasse på skibet. - Skønt. En måneds søsyge.
Hvad er der? Vi skal til Amerika. Hvad mere kan du forlange?
- Rolig. Vi har rystet dem af. - Jeg løber ingen risiko.
- Giv mig korset. - Korset?
De er væk. Tro mig.
- Maxim! - Løb, Alain.
Det gør mig ondt.
Hov, hvor skal du hen, min ven?
Giv Galgani besked.
Vent!
Der er han.
René!
Åh nej...
Efter ham...
Slå ham ihjel!
- Han løb den her vej. - Du er død, Lefevre!
FREMMEDLEGIONEN
Du ser ham aldrig igen.
Hvis du prøver at løbe bort igen, er du død.
Nå, brænder De så efter det?
Eller er De her ved en fejltagelse?
Sid ned... Sid ned.
Soissons 1918.
Marokko 1922.
- Og hvad kan jeg hjælpe Dem med? - Jeg vil ind i Fremmedlegionen.
Så er De det rette sted. Navn, tak.
Men et skal De vide, monsieur... Duchamp.
Der er ingen vej tilbage.
Der er kun tre måder at komme hjem på. Et: Din kontrakt udløber.
To: Handicappet. Og tre...
I en kiste.
MAROKKO NORDAFRIKA
"Fra fjerne byer vi kom hertil for at redde æren og slukke ild."
"I fjerne byer på vor vej..."
Manner!
"Vi erobrer jord til dig og mig."
March. Et, to, et, to...
Fart på!
Træd af!
Davs. Giver du en cigaret?
Tak.
Det er en rigtig god cigaret.
Se dem. De er alle rejst ud for at blive helte.
Ligesom mig. Ved du, hvorfor jeg vil være helt?
For at få Anna, min forlovede.
Det bliver mellem os, ikke? Mellem venner.
Hendes forældre kan ikke lide mig.
De siger, jeg er en bums. Jeg skal vise dem.
Jeg vender dekoreret hjem og bliver hyldet.
Så vil de sige: "Guido er god nok til Anna."
Vil du se et billede af hende?
Er hun ikke smuk? Jeg er verdens heldigste mand.
Kom så!
Flyt så fødderne!
Ret ryggen. I er mænd, ikke hunde. Ind på række. Tag jer sammen.
Jeg rejste fra Amerika for at slippe for det pjat.
Hvor tror du, du er, neger? Du taler, når du bliver bedt om det. Forstået?
- Javel. - Kom så.
- Jeg er fuldstændig med. - Ti stille.
- Hvad glor du på? - Ti stille!
Kig lige ud. Armene tæt til kroppen.
En mand i Riff-stammen kan ride med vindens hastighed, halshugge én -
- og fra sadlen spidde hovedet på sit sværd som en oliven på en tandstik.
De lever for at dø ærefuldt i kamp.
Lederen Abd-El Krim er snu og listig.
Han har forenet Berber-stammerne i en hær, I aldrig har set magen til.
Deres drømme har udslettet over 15.000 soldater.
- Vil du slå fejlfarver ihjel, knægt? - Jeg vil gerne slå tusinder ihjel.
Tusinder? Det er et mirakel, hvis du slår en ihjel. Du ligner et uheld.
Javel, hr. Oversergent.
Hvad vil Deres Nåde her i slammet?
Oversergent! Det er legionærernes prærogativ ikke at svare.
Jeg skal give dig prærogativ, englænder!
Du har at lytte, lære og adlyde.
Jeg nedbryder jer og bygger jer op igen.
I bliver alle fremmedlegionærer.
Ellers dør I.
Forstår du, hvad jeg siger? Tydeligvis ikke.
Dit syn er sløret af din egen arrogance.
Men tågen skal nok lette.
I skal komme til at elske Legionen...
...med krop, hjerte og sjæl.
I skal være legionærer.
Af med den hat!
Du der. Rag negerens hår af.
Rag det så af. Vi har ikke hele dagen!
- Se lige frem. - Alle tiders.
Ind på række, tøser. I skal på bidet.
I stinker af kamellort.
- Sikke noget svineæde. - Du må hellere vænne dig til det.
Mange tak.
Så er det nok. Sæt jer ned!
Pas på den idiot. Du er ikke ligefrem hans kop te.
Jeg har selv prøvet at være underkuet.
Hvem har ikke det?
Det har du sgu ikke, blegfjæs.
Pis.
Giver du en cigaret?
Vil du se min Anna?
Undskyld det før. Folk behandler mig sjældent som et menneske.
Du ved ikke, hvordan det er i Amerika. De hvide er gale.
Hvide piger anklager altid sorte for voldtægt.
- Dig? - Ikke ved den lejlighed.
Jeg blev anklaget for mord.
Har du prøvet at blive uskyldig anklaget?
- Ja. - De gamle talte ofte om Afrika.
Det lød som et sted, hvor jeg kunne leve som en mand.
Og det her var den hurtigste vej.
Jeg tænkte, fem år. Så har jeg lidt penge og kan rejse sydpå.
På jagt efter min drøm. Det er det eneste, der holder mænd i live.
Man er nødt til at have en drøm.
Så rydder jeg vist bordet.
Rolig. Det er kun et spil.
- Du, kom og spil. - Nej tak.
- Skal du være næsvis? - Jeg kan ikke spille kort.
Jeg spiller for dig. Du låner mig indsatsen. Vi deler lige over.
- Jeg har ingen penge. - Skal jeg selv tage dem?
Måske i morgen. Jeg vil ikke slås.
Nå? Men det vil jeg.
Hvad er der i vejen med jer? Jeg vil ikke slås.
- Lad ham være. - Hvem har spurgt dig?
Lad ham være, sagde jeg.
Jeg satser et pund på franskmanden.
Alle møntsorter godtages. Mark, lire...
Skal vi holde det i den gode sportsånd? Det var godt.
Beklager dybt, de herrer.
Det var det bedste slagsmål, jeg har set på kontinentet.
- Mit navn er Mackintosh. - Alain Duchamp.
Det med albuen...
Op, svin. I må skide og barbere jer, men det skal være nu!
Op, om I så skal pisse i bukserne! Se så at komme op, udskud!
Tjep, tjep... Med den fart kan I aldrig rende fra fjenden.
Sid ned og hvil jer. Fantastisk.
Det lykkes faktisk nogle af jer at ligne mænd.
Og da jeg er i godt humør, vil jeg give jer en godbid.
Sten. Ja, sten.
Kom så med jer.
Løft fødderne.
Kom så ind på række. Løft fødderne.
Lad ham være. I må klare jer selv.
I Fremmedlegionen marcherer man til døden!
- Hvad betyder det? - Det, han siger.
Loyalitet er en dyd. Men i ørkenen må intet stå i vejen for overlevelse.
Man tænker kun på at komme videre.
Hold dig til mig. Hold albuerne i gang.
Det er hurtigt overstået.
Af sted, Guido. Kom så.
I to der... Kom med mig.
I ligner i det mindste den ægte vare.
D'herrer er fra pressen. Jeres fjæs bliver berømte.
- Gør os ære. - Jeg kan ikke...
Du har at gøre Legionen ære!
Mor er her ikke til at gøre det for jer.
- Er det sæben? - Det første, jeg lærte.
Hav altid sæbe på dig. Regn ikke med dens slags luksus fra Legionen.
Spar nu på den.
Du gør det forkert. I med tøj og sæbe. Godt med skum.
Du frådser. Det eneste, der skal til, er en smule sæbe og...
Anna siger altid, at man skal skylle godt.
Stop. Jeg er med.
Fint. Så vask mit, nu du er i gang.
- Hvem er Anna? - Ved du ikke det?
Den smukkeste engel på jorden.
- Hun er køn. Er I i familie? - Forlovede.
Det her slår Bourbon Street.
Jeg er der som et søm, min tøs.
- Vis du vej. - Hvad er det for et sted?
Alle tiders. Kan I ikke lide varerne, så køb ikke noget. Jeg klager ikke.
- Mine venner venter. - Kom, min pige.
Man kan blive henrettet for at svigte sine kammerater...
- Ikke i aften, skat. - Kan du ikke lide piger?
Naturligvis ikke. Jeg er englænder. Senere, er du med?
Hvor meget? For os begge to?
Det er nok en dårlig idé.
Det her vil min Anna måske ikke bryde sig om.
- Du skal jo øve dig til bryllupsnatten. - Øve mig?
Så jeg kan lære at ramme plet?
- Øvelse gør mester. - Godt. Så gør jeg det.
Kom.
Jeg marcherede ind i Damascus med General Allenby. Smed tyrkerne ud.
Så jeg lærte et og andet. Det meste kan kun bruges på bordel.
Hver lørdag mødtes vi i hemmelighed.
Vi gik ture i timevis og talte sammen.
Og nogle gange drak vi endda et glas vin og kyssede.
Hvad med en drink?
Æren er min skæbne.
Den tvangsfodrede min oberstfar mig med fra barnsben af.
Han var min helt.
Men jeg kunne aldrig helt leve op til hans standard.
Det har altid undret mig, at man kan blive hædret for plyndring og mord, -
- men udstødt for vanære.
Det værste, der kan overgå en.
Var det derfor, du forlod militæret?
Hjemsendt i vanære.
- Hvad var problemet? - Jeg elsker at spille hasard.
Jeg kan ikke lade være. Jeg er bidt af en gal spilledjævel.
Det er det eneste, der kan...
Det er det eneste for mig.
Jo højere indsats, jo bedre.
Men det bliver naturligvis først et problem, når jeg taber.
Så må jeg gøre beskidte ting... som at skrive dækningsløse check.
De fyrede mig for øjnene af mine mænd.
Nogle af dem havde været under mig i næsten 15 år.
Men det var vand ved siden af skuffelsen i den gamles øjne.
Det er et sår, der aldrig heles.
Jeg ved, hvordan det føles.
Jeg så det første gang i Katrinas øjne.
- Hvad gik der galt? - Vi mødtes. Jeg følte mig forandret.
Vi havde en drøm. Om at blive gift og tage til Amerika.
- Men jeg kunne ikke. - Du stak af.
Det har vi jo alle sammen gjort. Det er jo derfor, vi er her, ikke?
Jeg må finde hende.
Når vi er færdige her, hjælper jeg dig med at finde din Katrina.
Det sværger jeg.
- Hvorfor lige mig? - Min bror blev myrdet.
Du foreslog Lefevre. Det var også din skyld.
Du er gal. Hvem ved, hvor det foto er taget henne?
Jeg er ligeglad med, hvad der skal til. Det svin skal dø!
Victor tager med og passer på dig.
Kaptajn Charlier. Jeg har fået kommandoen over jer.
Vi skal til Fort Bernelle, der ligger tættest på Abd-El Krims styrker.
Den selvudråbte arabiske leder er trængt ind i det franske territorium.
De har brutalt slagtet legionærer, -
- og de, der blev taget i live, blev alle tortureret.
Vi tager af sted ved daggry. Oversergent?
Lige et godt råd.
Gem altid en patron i lommen.
Ikke til fjenden, men til jer selv.
- Hvor langt tror du, der er? - Jeg ved det ikke, Guido.
Hvad tror du, Mac?
Et par kilometer mindre end da du spurgte sidst.
- Jeg har en sær følelse i maven. - Du er sulten.
Det er ikke sjovt. Jeg tror ikke, jeg klarer den.
Selvfølgelig gør du det.
Det er jeg nu ikke sikker på.
Der er ikke langt til fortet. Nu handler det bare om at nå frem.
Lov mig, at hvis jeg ikke klarer den, så underretter du min Anna.
Det skal jeg nok. Men du skal nok klare den.
Du skal nok klare den.
Vi har kun været på farten i tre dage, og der er sikkert langt igen.
Den flaske er hele dit liv. Hver dråbe er kostbar.
- Så tænk dig om, når du drikker. - Stille!
Kom så i gang.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Legionærer marcherer til døde.
Alt det bavl betyder intet herude. Her handler det om at overleve.
- Jeg er ikke noget pattebarn. - Giv ham din fod.
Vi ser ikke ned på dig af den grund.
Hvis vi holder sammen, klarer vi den.
Du skal nok klare den. Stol på mig.
- Ét stort, øde område. - Stort er det.
Men ét lover jeg dig. Det er ikke øde.
De er derude. Venter, iagttager.
Planlægger, hvornår og hvordan vi skal dø.
Det er os, der invaderer deres land.
Og alle mænd, kvinder og børn vil dø for at beholde det.
Op med hovedet, Guido. Kom nu.
Ind på række. Af sted.
- Lad ham ligge! - Jeg kan ikke.
- Op med dig! - Tilbage.
Ind på række. Op med dig.
- Han må hvile. Han er svag. - Manden er psykisk svag.
Fysiske svagheder kan udbedres ved søvn. Ham her er uhelbredelig.
I siger altid, at Legionen er en familie.
Du skal ikke belære mig om Legionen! Efterlad ham så.
Nej. Jeg har før prøvet at efterlade en ven til døden.
Så bær din ven. Giv ham dit vand og dit blod for den sags skyld.
Men jeg svækker ikke 60 mænd for at redde to!
- Saml riflerne op. Afgang! - Han er færdig.
Vi klarer den aldrig. Efterlad mig.
Vi nåede da hertil, ikke? Vi skal nok klare den.
Vand!
Sikke et cirkus. Nogen burde tale idioterne til fornuft.
Sir? Må jeg ydmygst foreslå vagter på højdedraget?
- Vi er jo de rene skydeskiver. - Militær-eksperten har talt!
Han har ret, oversergent. Få det gjort.
Udmærket, englænder. Få det tunge skyts op på højdedraget.
Du og dine får lov at drikke sidst.
Ih tak. Jeg elsker at drikke mudder.
Hellere mudder end blod, min ven.
Herfra kan vi dække dem godt.
Søg dækning!
Ned med jer!
- Her er du i sikkerhed. - Jeg vil kæmpe.
Bliv nu bare her, Guido.
- Søg dækning bag klipperne. - Bag dig, Luther!
Fremrykning!
Hvad fanden sker der? De er overalt.
De er ude efter ammunitionen.
Guido!
Det er slut.
Det er først lige begyndt.
Han døde i det mindste som legionær.
Ja, han og 19 andre tapre legionærer, der ladede livet for os i dag.
Så når jeg giver en ordre, er det ikke for at høre mig selv.
Det er for hele kompagniets skyld.
Det håber jeg, du endelig har fattet.
Afgang, korporal Metz.
Hvor er jeres befalingsmand?
- Gået bort efter et baghold. - Med ammunition og forsyninger?
- Desertører? - Ulydige.
Sæt dem til tvangsarbejde.
Du gjorde, hvad du kunne for Guido. Han fik en chance til.
Og hvad gjorde Guido så?
Han reddede Steinkampf.
Ulydighed. Hvad fanden er det her for en hær?
- En fransk hær. - Vi reddede dem og bliver straffet.
- Jeg burde have skudt idioten. - Du kan ikke sigte.
- Vi har i det mindste vand. - Ja, Steinkampf er helt menneskelig.
Kom så i sving!
Hvor heldigt. De slap i det mindste fra oprørerne. Pak forsyningerne ud.
- Pak ammunitionen ud. - Det, der er tilbage.
Du vinder åbenbart ikke altid.
Tillader I?
Det er rart at se et velkendt ansigt. Selv dit grimme fjæs.
- Morsom som altid. - Vi er aldrig blevet præsenteret.
Rend mig.
Mine venner, det her er Julot og... Rend Mig.
Le du bare, mens tid er.
Indtil i dag troede jeg, jeg var jordens største idiot. Men I to...
Vil du høre, hvad der blev af din lille mær?
Jeg vil gerne takke jer.
Før var jeg ligeglad med, om jeg levede eller døde.
Men nu, hvor I er her, tror jeg, jeg bliver hængende.
Fra og med i dag vil vi dagligt sende patruljer ud. Oversergent?
Følgende legionærer skal træde frem:
Bruner.
D'Esparbes... Duchamp.
Ehrhardt.
Glock.
Junger... Klems.
Mackintosh.
Legionærer, træd af!
Halt. Du følger med mig.
- Mac? - Geværet, Alain.
Beklager, men det her er åbenbart min anden chance.
Hvorfor?
Penge.
Hvad med at passe på sine venner?
Min far betalte al min gæld.
Nu er han ludfattig og vanæret.
Nu får jeg chancen for at slutte fred med ham.
Får du æren af at skyde mig?
Jeg skal levere dig og lede dem ud af ørkenen.
Tror du på Galgani og de her to?
Han får halvdelen nu og har Galganis ord for resten.
Ord?
Af sted med jer!
Træk jer tilbage!
- Julot? Mit gevær. - Af sted!
Søg dækning!
Af sted. Jeg skal nok dække jer.
Jeg kan jo ikke redde jer hver gang.
Hvad er der i vejen med Mac? Hvad fanden er der i vejen med dig?
Tag den her på. Så vil jeg altid være hos dig.
Skynd jer!
De nærmer sig!
Spild ikke kuglerne!
Vi sjuskede vist lidt med pigtråden, hvad?
Hvem tror de, de er? De har ikke en chance.
- Undervurdér dem ikke. - Hverken dem eller nogen andre.
- Mac... - Fandens!
Hjælp, Alain. Mac er såret. Skynd dig nu.
Fyr!
Ammunitionen.
Det klarede vi da ikke så dårligt. Kom.
Vi har jo ingen ammunition, vel?
- Hvordan går det, englænder? - Jeg overlever nok, sir.
Hvilken rang havde du i hæren?
Julot. Major i infanteriet.
Fra nu af er du sergent i Fremmedlegionen.
Sergent... Flyd ikke over med lovord, men mændene kæmpede bravt.
Vil du fortælle dem det?
Måske vil de hellere høre det fra Dem, sir.
Ja, det ville de nok.
Major... Det passer ham som hånd i handske.
- Det er en mands sjæl, der tæller. - Jeg er tryggere med ham ved roret.
Han har sikkert fundet en udvej. Har jeg ikke ret, major Mac?
Vi må tale sammen. Nu.
Uden ammunition er vi døde inden i morgen.
Vort eneste håb er at skaffe forstærkninger fra Fort Corbiere.
Lad mig gætte. Vi melder os frivilligt?
Den menige her kan gå for at være indfødt.
Det er jo selvmord.
Luther, hvis jeg kunne tage med dig, ville jeg gøre det.
Så tager jeg med ham.
Nej.
Han tager alene af sted.
Jeg kom for at finde et liv. Jeg ledte vist det forkerte sted.
Det er ikke herude. Det er herinde.
Som du sagde, er vi alle i samme båd herude.
Og uanset hvad Mac har gjort, så tilgiv ham.
For når det gælder, skal han nok hjælpe dig.
En til lommen.
- Gider du passe på den her for mig? - Nej.
Jeg vil ikke risikere at miste den. Spil en melodi.
Held og lykke.
Det har jeg ikke brug for.
Det her... har altid været den værste del af jobbet.
At sende dem af sted, når man godt ved, de ikke har en chance.
Er hun i live?
Vi dør i dag.
Ram nu plet, makker.
Indstil skydningen.
Se. De er på vores flanker.
- Røm indgangen! - Hurtigt.
Skyd først, når de er inden for skudvidde.
Skub til!
Fyr!
Kom, Julot!
Af sted!
Hvis jeg var hasardspiller, ville jeg satse på araberne.
Dø, dit lede svin!
Alain... De havde ikke betalt mig for at gå i gulvet.
Fortæl bare, om hun er i sikkerhed.
Det får du aldrig opklaret nu.
Han glemte at sige, at hun stak af fra Galgani.
Hun tog til Amerika. Talte om en eller anden drøm.
Jeg kunne ikke bare se til, du gamle.
De vender snart tilbage.
Hvis miraklet skulle ske, og du undslipper, -
- vil du så gøre mig en tjeneste?
Kys din Katrina fra mig.
"Fra fjerne byer vi kom hertil for at redde æren og slukke ild."
"I fjerne byer på vor vej vi erobrer jord til dig og mig."
I århundreder har mit folk vandret her.
Det her land har altid været vores.
Vores kultur sætter modige mænd højere end noget andet.
Derfor vil jeg tillade dig at overleve.
Giv dine ledere en besked.
Det her er, hvad der venter dem, -
- hvis de fortsætter med at invadere vores land.